Jag såg vad som hände innan det hände.
Jody, bakom dig!
DÅ
- Hur kunde du... - Jag är synsk.
Jack är nefilim.
Han är Lucifers son.
Du tror att du kan använda honom
som nåt slags interdimensionell konservöppnare,
men jag vet hur det slutar och det är illa.
Säg inte att din far inte försökte.
Jack, är det bra?
Din dotter är synsk.
Pappa, är det sant?
Ja.
Jag tillbringade hela barndomen med att vara rädd för monster.
Du ska inte leva ett sånt liv.
Han har kanske rätt.
Det har han. Om du får en chans att vara normal,
tar du den.
Du behöver inte lyssna på honom,
om det inte är vad du vill.
Det är ditt val,
men om du behöver nån att prata med,
nånstans att gå, är min dörr alltid öppen.
Vi försöker tänja gränserna, låtsas att skurkarna inte är så dåliga.
Det är då de vi bryr oss om...
- Älskar dig. - Råkar illa ut.
Mamma!
Mamma! Nej!
Jag ska göra det vi borde ha gjort från början,
göra slut på problemet.
Problemet kan vara vår enda chans att rädda mamma.
Mamma är borta. Vi kan inte fixa det.
Jag har bara varit på jorden i några dagar och jag har redan skadat människor.
VAKT
Nej.
Jag borde vara ledsen.
- Han är död. - Men jag känner ingenting.
Jag måste vara ond som Lucifer.
Jack!
Han är borta.
NU
Den där stirrar på mig.
Titta inte på den.
Jag måste jobba.
Vem är köparen?
Jag vet inte. Han mejlade igår.
Han måste ha sett Examiner-konstverket.
Antagligen en gluttande Wasi'chu.
Om studiobesök ledde till försäljning,
skulle jag inte vara två månader efter med hyran.
När man talar om trollen.
Hej.
Jack, välkommen.
Du är ung.
Ja.
Jag ska lämna er.
Kom in.
Se dig omkring.
Jag jobbar med olja, digitalt, vad som passar motiven.
Jag har precis börjat på en.
Du är en drömvandrare.
- Ursäkta? - Artikeln.
Du pratade om din process, din inspiration,
hur dina tankar går in i andra världar.
Det är bara en story. Bara för katalogerna.
Du är Derek Swan.
Oglala Sioux, uppvuxen på Pine Ridge Reservation.
Jag fattar, du läste artikeln.
Din man var en medicinman och hans far före honom.
Du härstammar från shamanen Black Elk.
Du kan se andra världar.
Om du inte tänker köpa...
Jag vill att du gör det. Gå i drömmarna för mig.
Det kommer inte att hända.
Jag kan betala.
Om jag skulle göra det, om...
Vart vill du att jag går?
Dit.
Jag vill att du går dit.
Jag är där.
Den här platsen
är inte min favorit.
Fortsätt. Du vet vad du ska söka.
Jag ser en struktur där framme.
En fästning.
Jag kommer närmare.
Den här världen...
Du måste fortsätta gå.
Jag är inte stark nog, jag...
- Jag kan inte. - Nej, stanna.
Jag ser det.
Jag ser allt. Jag ser.
Snälla, sluta.
Derek?
Hallå, Derek, jag är hemma.
Derek, vad gör...
Hej, det här är Patience Turner.
Lämna ett meddelande och jag ringer upp dig så fort jag kan.
Patience, hej, det är Dean Winchester.
Jag vet att jag sa att du skulle undvika det här livet,
men jag och min bror söker nån.
Vi har efterlyst alla jägare vi känner men inga svar.
Vi kan verkligen behöva ett mediums hjälp.
Så om du kan ringa mig...
Tack.
Har du hört av Cass?
Ja, han säger att han söker Jack.
Jobbar på en ledtråd i Tucson.
- Hej, Jody. - Hej, Jody, vad händer?
Hej, jag har nåt åt er.
En av mina vänner från Bismarck-polisen ringde med en ledtråd.
Han sa att en konstnär hittades död med utbrända ögon.
Det låter som en ängel.
Ja, det var vad jag tänkte, men det finns ett vittne.
Offrets flickvän, hon såg nån på platsen.
Hon gav polisen en beskrivning.
Jag tror det är er pojke.
MISSADE SAMTAL (6) DEAN WINCHESTER
Patience?
Jag kommer strax.
Mr Caruthers ringde.
Underbart.
Det var bara ett prov.
Jag fick C, det var inte underkänt.
Är det den nya standarden? Att få godkänt?
Du vet planen.
Perfekta resultat, så kan du välja och vraka bland universiteten.
Du är dubbelt så smart som jag.
Om du fokuserar finns det inget du inte kan få, inget du inte kan göra.
- Jag vet en sak. - Vadå?
Dean Winchester ringde mig idag.
Jägaren?
Varför det?
Han och hans bror vill ha min hjälp.
Som ett medium.
Och vad svarade du?
Ingenting.
Jag svarade inte.
Patience, vad pågår?
Allt fungerar väl?
Inga syner?
Eller hur?
Ja.
Det är han.
Han sa att han hette Jack och att han var en köpare.
En köpare?
Läskiga saker här.
Derek hade mycket fantasi.
Han avskydde det ordet.
Vadå, läskigt?
"Fantasi."
Han tänkte på sin konst som ett reportage.
Reportage?
Reportage varifrån?
Från platserna han besökt.
Derek var drömvandrare.
Sam.
Hej.
Tack.
Sägnerna om drömvandring är ganska inkonsekventa.
Det finns historier om det i flera olika indian...
Sam. Ska vi prata om det?
- Vadå? - Du såg tavlan.
- Ja. - Och?
Jack lämnade oss och han söker sin pappa.
Vi vet inte det.
Vet vi inte? En man är död.
Jag avskyr också det här, men vi måste vara beredda.
Att döda honom.
Det här är inte "jag sa ju det".
Jag gillar också honom.
Men vi befinner oss i det värsta möjliga scenariot.
Ja, men vi behöver mer information.
Jag menar,
vi måste ta reda på vad Jack ville,
hur drömvandring fungerar.
Okej, vi åker till ett indianreservat.
Vi pratar med en hövding eller stamledare.
Eller så pratar vi med en drömvandrare.
Jag hackade mig in i Dereks mejl.
Han har mejlat med en annan drömvandrare i månader.
En tjej som heter Kaia Nieves.
Han hade försökt lära henne att kontrollera sin kraft.
Var finns hon?
Jag kunde ha sålt min son för en sil.
Om jag inte varit här,
hade jag antagligen gjort det.
Det var fint, Frankie.
Kaia?
Vill du berätta för gruppen idag?
Det finns inte mycket att säga.
Bara en dag i taget. Varje dag är en gåva.
Som det står på kattungeaffischen: "Klamra dig fast."
Och händelsen. Är du redo att diskutera den?
Nej.
Kaia, du tog en överdos.
Du hittades medvetslös i en övergiven byggnad,
med tillräckligt av amfetamin i dig för att döda en liten noshörning.
För att inte nämna de stulna pillren som polisen hittade i din väska.
Jag stal dem inte, jag köpte dem.
Ja, från en langare.
Jag ser honom som en småföretagare
som försöker klara sig i Trumps Amerika.
De skickade hit dig för att du ska bli bra,
men om du inte pratar om det kan vi inte...
Jag pratar om det.
Ser du? Läppar? Som rör sig?
Låt oss prata om dina ärr.
Pass.
Kaia.
Jag vet att du försöker göra ditt jobb, men snälla sluta.
Du vet ingenting om mig.
Jag vet att du behöver hjälp.
Jag behöver inte...
Jag hör inte hemma här.
Jag är ingen missbrukare.
Vi har alla varit där du är.
Förnekat sanningen i situationen...
Jag avskyr att göra det mot mig själv.
Att stoppa i mig allt skräp,
men det är det enda som håller mig vaken,
den enda som
håller mig från den onda platsen.
Vi har alla vår onda plats, eller hur?
Det vi flyr ifrån,
det vi försöker glömma med droger eller drinkar,
det måste vi möta till slut, eller hur?
Hej.
Hejsan.
Jag heter Jack.
Hej, Jack.
- Du är ny. - Ja.
Vad är din drog?
Varför är du här?
Jag gillar kokain.
Okej, Sweet Life.
Jag vet inte varför du är här,
men du får hitta en ny "första dagen" -polare,
för det är inte min grej.
Jag vet vem du är, Kaia.
Jag är vän med Derek.
Han berättade om dig, sa att du är som han.
En drömvandrare.
Va?
Han sa att du var den mest kraftfulla som han nånsin känt.
Och jag behöver din hjälp.
Jag vet inte vad du tror att du vet om drömvandring.
Och jag kan hjälpa dig.
Jag kan få ut dig härifrån.
Hur då?
Följ mig.
Kaia kände aldrig sin far.
Hennes mamma dog i en olycka när hon var tolv
så hennes faster tog hem henne och sen dog hon. Cancer.
- Jäklar. - Ja.
Det har förföljt henne sen dess, tills hennes överdos och gripande.
- Dålig tur. - Ja.
Inte konstigt att hon hamnade här.
Kaia? Vart går du?
- Fortsätt gå. - Du får inte vara här.
- Vad gjorde du? - Ingen fara, han sover bara.
Du är inte den enda med krafter.
Dörren hade tredubbelt lås.
Hade den?
- Vad är du? - Lång historia. Den här vägen.
Ja, nej.
Vadå?
Tack för fritagningen och allt,
men jag känner inte dig, så jag är inte med.
Nej, vi hade ett avtal.
Du sa att du skulle få ut mig.
- Det kan du inte. - Bara se på.
Nej.
Du ska hjälpa mig.
Jack!
Sam?
Hon slog mig.
Ja, bra.
- Nej, hon kommer undan. Hon får inte... - Nej.
Vi släpper inte dig i närheten förrän du säger vad som pågår.
- Jag behöver henne. - Behöver du henne som du behöver Derek?
Ja.
Du får inte...
Jag gör det här för er.
Dödade du Derek för vår skull?
Är Derek död?
Vänta lite, berätta vad som hände.
Allting.
Jag stack för att försöka kontrollera mina krafter.
Jag ville bevisa för er att jag är god.
Att göra en god sak,
så jag gjorde det ni mest av allt ville.
Jag experimenterade, öppnade dörrar till andra världar.
Jag kunde nästan göra det.
Jag kom till kanten, men jag kunde inte se,
jag kunde bara känna mig för i mörkret.
Jag behövde ögon. En siare.
En drömvandrare.
Ja.
Så jag gjorde research, som du lärde mig. Så hittade jag Derek.
Hej.
Jag visste inte om det skulle fungera,
men det gjorde det.
Han drömvandrade och jag följde med.
Till Apokalypsvärlden.
Jag såg det han såg.
Och jag såg...
Förlåt. Jag menade det inte.
Jag såg henne.
Henne?
Er mamma.
Hon lever.
- Va? - Men hon är i fara.
Vad betyder det? Vad för slags fara?
Det är lättare om jag visar.
Dean.
Hjälp!
Hjälp mig!
Mamma.
Jag var så nära henne att jag kunde ha rört vid henne.
Men Derek var inte stark nog att upprätthålla kontakten.
- Du brände inte honom? - Nej, jag slutade.
Derek var inte stark nog, men han sa att Kaia var det.
Hon är nyckeln.
- Vart är du på väg? - Vart som helst.
Låt mig hjälpa dig, dörren är lite skev.
Så där.
Sätt fart! Kom igen!
Vi vill ha Jack.
Kokainkillen?
Lucifers son.
Vi spårade honom till Derek, men han var samarbetsovillig.
Vi torterade honom.
Till slut berättade han vart Jack var på väg.
Till dig.
Sen dödade vi honom.
Vi var noga med att dölja spåren.
Ändå blandade Winchesters sig i som de alltid gör.
Så vi behövde en ny strategi.
Vi behövde ett lockbete.
Ja, okej. Tack.
Polisen söker också Kaia.
Vi måste hitta henne fort.
Du hade rätt.
Om mamma. Du hade rätt.
Hela tiden borde vi ha sökt henne.
Jag hoppades bara, jag visste inte.
Det spelar ingen roll. Nu när vi vet.
Vi hittar henne. Oavsett vad som krävs.
Ja.
Hur är det med dig?
Jack?
Ni trodde,
ni trodde båda att jag kunde ha gjort det där.
Att jag kunde ha dödat Derek.
Jack, vi...
Vi visste inte vad som hade hänt.
Om det var en olycka, eller...
Som med vakten.
Ja.
Precis så.
Vi var oroliga, okej.
När du försvann befann du dig på en mörk plats
och vi visste inte vart du var på väg...
Vi trodde du sökte din pappa.
Du menar Lucifer?
Ja.
Jag var rädd och arg,
men varför skulle jag söka honom? Han betyder inget för mig.
Ni, Castiel,
ni är min familj.
Ja, det är vi.
Att hitta mamma...
Du gjorde nåt bra, det var riktigt bra.
Jack?
Det... Det var änglaradion.
De har Kaia.
Skolan då?
Jag missar några dagar. Ingen stor grej.
Patience.
Nån...
En vän är i fara.
De kommer att vara i fara.
Du hade en syn.
De har inte slutat.
Jag ser saker innan det sker,
oftast små saker.
Ett samtal, vad nån ska ha på sig nästa dag.
Jag har försökt förtränga dem, strunta i dem,
men nu kan jag inte.
Pappa,
det här är den jag är.
Nej.
Om du blir inblandad i det där...
Det var fel av mig att ljuga om farmor,
men du vet vad som hände henne.
Du uppfostrade mig att göra det rätta
och det här är rätt.
Om jag inte åker, kommer folk att dö.
Patience. Åk inte.
Om du åker nu, väljer du det livet.
Du kommer inte tillbaka.
Din plan? Den suger.
De kommer inte och hämtar mig.
- Vad menar du? - Ni valde fel lockbete.
Jag är inte den sortens tjej som folk kommer och räddar.
I den här världen är jag inte mer värd än en mjölkkartong.
Ingen kommer att hämta mig.
Jag är inte vit, rik och blond.
Ingen kommer att strida för mig. Jag spelar ingen roll.
Så klart du inte spelar roll.
Men de tror att du gör det, de kommer.
Och när de dyker upp dödar vi dem och tar pojken.
Är det så?
Du vet att tjejen har rätt.
Din plan suger faktiskt.
Ge oss tjejen.
Det är inte henne vi vill ha.
Jack, jag vill inte skada dig.
Jag vill hjälpa dig.
Du borde vara där du hör hemma.
Där jag hör hemma?
Bland de som dödar människor?
Som kidnappar människor?
Du hör inte hemma hos dem. Kom med oss.
Kom hem.
Jag är hemma.
- Jag har henne. - Är du okej?
Nej. Vad i helvete var det?
- De var änglar. - Onda änglar.
- Änglar? - Ja, och vi är jägare
och vi dödar såna.
Jaha och han är Satans son?
Det är jag. Ja.
Du är galen.
Ja, hela världen är galen. Du vänjer dig.
Hon stack. Hon kanske kommer tillbaka.
Ja, vi borde sätta fart.
Vi ska skydda dig.
Jag tror inte det.
Du.
Kaia, jag vet att det här är mycket,
men vi behöver dig.
Min bror och jag, vår mor är fångad i en annan värld,
och...
Om du kan säga åt Jack var det är så kan han öppna dörren.
Och vi kan rädda henne.
Så hur blir det?
Derek sa att det fanns heliga platser,
platser där väggarna mellan världarna är tunna,
där det är lätt att gå igenom.
Jag tog Kaia till Vindgrottorna.
Vindgrottorna?
- Sätt igång. - Nej.
Vi har precis räddat ditt liv.
Tack, men de ville bara ha mig på grund av er.
Vi behöver ha dig att drömvandra för oss,
att använda din gåva.
Det är ingen gåva, det är en förbannelse.
När Derek vandrade var han fri, han kunde se underbara ting.
Till världar som var paradis.
Jag önskar det var så för mig, men det är det inte.
Jag går bara till en plats. Den onda platsen.
Det är bara blod, död och monster.
Det låter som en livstid av mardrömmar, men...
Mardrömmar?
När jag blir skadad där,
vaknar jag inte svettig, jag vaknar blodig.
Det här ärret är inte det enda.
Jag är ledsen för er mamma, men jag kan inte hjälpa er.
Okej då, vi kan hitta ett annat sätt...
Sätt dig i bilen.
Dean.
Dean?
Sätt dig i bilen.
Sätt dig i den jäkla bilen!
Vi ska till South Dakota.
Vad gör vi nu?
Vi tar Kaia till Vindgrottorna och vad händer sen?
Tvingar vi henne att drömvandra under pistolhot?
Vi får hem mamma. Oavsett vad.
Kommer du ihåg?
Jag är ledsen för allt det här.
Jag var som du, rädd för mina krafter.
Men det behöver inte vara så.
Du sa att du önskade att det skulle vara annorlunda
och att du därför vände dig till Derek.
Derek trodde att du kunde hjälpa mig
och jag kunde hjälpa dig.
Varför säger du hans namn jämt?
Derek är död på grund av dig.
Fem sekunder.
Va?
Ge mig fem sekunder att visa dig vad Derek såg,
vad jag såg med honom.
Det var inte bara den onda platsen,
det var allting,
det är otroligt.
Fem sekunder.
Våra krafter kan vara goda. Vi kan göra gott i världen.
Skit.
LARSEN BRO'S SKEPPSVARV STÄNGT
Okej, kom. Vi går.
Ut. Jack, kom igen.
Hallå.
Få dem i båten.
Kom. Skynda på. Kom.
Vi behöver pojken, Dean Winchester.
Himlen börjar få slut på änglar, bara han kan rädda oss.
Vad mig anbelangar kan ni dra till helvetet.
Jaha, du först.
Vad händer?
Ingen fara, vi klarar oss,
Det är kört. De är för många.
Vi måste upp, kom.
Hur länge håller det här skyddet?
Jag vet inte.
Om vi släpper in dem och sen skjuter dem alla?
Nej, om de kommer in dör vi.
Jack, kan du göra nåt?
Jag kan försöka. Men de sätter änglaradion på mig.
Okej, då går vi ut och skjuter.
Vi dödar så många vi kan.
Förlåt att vi drog in dig i det här, det här var inte din strid.
Om de kommer upp hit, dödar de er alla och tar mig.
Nej. Det gör de inte.
Du sa att jag kan hjälpa dig hitta en dörr till en annan värld, eller hur?
Ja.
Då gör vi det. Vi sticker härifrån.
Kan du ta oss till vår mamma?
Kan du det?
Jag vet inte, jag tror det.
Tänk om nåt går fel?
Nåt har redan gått fel. Jack, gör det.
Är du redo?
Nej.
Sätt igång.
Jag är här. Jag är på den onda platsen.
Släpp taget.
Jag kan inte.
Jo. Du kan.
Så där.
Dean, du måste se det här. Kom.
Jack, nu!
Jag ser henne.
De är nästan igenom.
Nej, fokusera.
Jag tappar det.
Nästan.
Sam, kan du ringa mig?
Jag måste få veta att du mår bra.
Patience?
Jody, jag hade en syn.
Det kommer nåt ont.
- Sam? - Ja.
- Hej. - Jag mår bra.
Kom.
Var är vi?
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Swedish